Дуже тихо і дуже точно.
Але повільно і невимушено зі мною.
Повторити початок знову?
Спочатку агресивно, разом, отак добре.
Тепер так, ніби поспішаєте якраз у цей момент.
Усе зв'язно до кінця, щоб не було ніяких пробілів.
Усе, можна починати.
Робимо акцент на останній ноті, тягнемо її.
Без зайвої сентиментальності.
Грайте по нотах, от і все.
Це фільм присвячений Ліліан і Дороті Гіш
Знято!
Будь ласка, всі до мене.
Якщо хтось хоче щось заперечити, користуйтеся можливістю.
Я не знаю, що сталося біля метро.
Це було гірше, ніж раніше. Автобус пішов ...
із запізненням дві секунди.
І всі дії, які виконували...
поряд із перукарнею, ішли із запізненням...
Дама мала вийти з ресторану, я її не бачив.
Велосипедист не проїхав.
Ну, ми переробимо.
Ви розумієте, що це не годиться, особливо початок ...
вся дія від метро.
Має бути багато людей, які виходять з метро, ​​причому швидко, їх добре видно.
Метраж на початку, метраж у кінці, тривалість дубля, оцим треба зайнятися.
- Кому ти це даєш? - Тобі.
Мені? Отже, мені?
- Лулу, вимкни цей проектор. - Так, мсьє.
Мадам та мсьє, доброго дня...
І ось ми в студії "Вікторин" в Ніцці.
Ми є свідками початку зйомок фільму Знайомтеся, Памела.
Через неприємний збіг я не познайомлю вас із Памелою...
бо молода актриса Жулі Бейкер, яка грає роль Памели ...
все ще в Голлівуді, ми на неї чекаємо.
Але решта персонажів фільму тут...
і я сподіваюся зараз поговорити з ними.
У мене запалення уже 3 тижні, але це нестрашно.
Ось, познайомтеся з нашою зіркою.
Мсьє продюсер!
Залиштеся з нами, щоб розповісти про Знайомтеся, Памела.
Продюсер повинен залишатися в тіні.
Це історія про чоловіка, якому п'ятдесят років...
чий син одружився на англійці і привіз представити її своїм батькам.
Це історія юнака, який одружується на молодій англійці...
і знайомить її з своїми батьками, які живуть біля моря.
Персонаж, якого я граю закохується в...
свою невістку, вона в нього...
Молода жінка закохується в свого свекра.
У фільмі показано втечу цієї парочки.
А потім?
Як і в будь-якій трагедії, кожен персонаж...
іде до кінця зі своєю долею.
Я повинен завершувати, бо мене чекають.
Жваво! Вперед!
Відправляйте автобус.
Швидше, газетна розкладка.
Швидше, дама з собачкою.
Більше руху навколо метро.
Пускайте білий автомобіль.
Альфонс, увага...
Виходь із метро, ​​Альфонсе.
Швидше!
На терасі в кафе, веселіше!
Дама з собачкою, рухайтесь!
Червоний автомобіль...
Швидше, червоний автомобіль.
Червона машина проїжджає.
Увага, Вальтер, шукай Александра.
Іди до Александра.
Знято!
Ще знімемо під іншим кутом.
Мотор!
Памела 1 / 2-й дубль.
Знято!
Це був хороший!
Всі у вихідне положення. Зробимо все швидше.
Вперед!
Готель Атлантік...
у Ніцці, не кидайте слухавку.
У мене кімната з ванною. Я хочу душ, ви можете поміняти?
- Я б хотіла ванну! - Ми можемо помінятися!
Чудово, піднімемося!
Фотографії Жулі.
Добре, Жоель.
Фотографії Жулі, дякую, Оділь.
Вальтер! Ось фотографії Жулі.
Я бачив її у фільмі з погонею.
Вона ж не хворіє?
У неї був нервовий зрив, але це було півтора роки тому.
Але вона не облишила зйомки.
Знаєш, вона вийшла заміж за лікаря...
Гарний привід для того, щоб їй стало краще.
- Бертран не хвилюється? - Ні, я так не думаю.
Подивися, ця фотографія дуже гарна.
- Немає фото з короткою перукою? - Ось, коротка перука.
- Не надто темна? - Можемо трохи висвітлити.
Тому що вона буде грати Памелу в перуці.
У неї дуже гарні очі.
Так, ясні зелені очі.
Тут вона схожа на матір!
У неї прекрасне обличчя.
Мило.
Тут у неї загадковий погляд, вона виглядає сексуально.
Слухайте, покажу вам ліхтарика.
Ану ж, покажіть. Як воно працює?
Ах так, для сцени з маскараду.
Під час зйомки свічка горить. Підсвіти, Вальтер.
Необхідно, щоб актриса направила лампу на обличчя...
ніби свічка освітлює обличчя...
але треба бути обережним, щоб лампочка не потрапила...
в кадр...
Більше варіантів немає.
Добре?
Добре, домовилися. Чудово.
Думаю, шнур буде проходити...
Шнур ітиме через рукав.
Бернар, подивіться на цю вазу.
Ця ваза з готелю виглядатиме непогано.
Я хотів би бачити її...
в фільмі, у сцені в їдальні.
- Вона вся в тріщинках. - Домовтесь, будь ласка.
Привіт, Ліліан, привіт, Альфонс.
Ось, це для вас.
Я хотіла б подякувати вам за стажування.
То ви не проти ідеї стати асистентом режисера?
Пройшов тільки день зйомок, я ще не зорієнтувалась.
Це цікава робота, я вважаю.
Я скажу вам через два місяці.
Ну, подумайте. Ще побачимось!
Ти не сказав мені, що твій режисер - глуха тетеря.
В нього пошкоджено слух, він служив в артилерії.
Ліліан, зроби мені послугу ..
іди переді мною, щоб я бачив твій задок.
Отак?
Так, дуже добре.
- Я все бачила. - Ти бачила... що?
- Тобі подобається покоївка? - Що?
Сволота...
це в твоєму стилі.
Ти ж не ревнуватимеш?
Я не ревную взагалі. Я вважаю ревнощі - ідіотизм...
або тоді вже йти до кінця...
до вбивства.
Але це ти ревнивець.
У тебе брови зрослися.
У мене?
У мене вони не зрослися.
Ці два ліжка, хочеш, поставимо їх поруч?
Тоді треба прибрати стіл.
Ти мав би попросити номер із двоспальним ліжком.
Треба було питати у Ляжва, адміністратора.
Це важке.
Ось і все.
Друге.
Я багатофункціональний актор!
Що ми робимо сьогодні, Ліліан?
П'єро, фотограф, дав мені...
адреси шикарних ресторанів на околиці.
Що ще за адреси шикарних ресторанів?
Треба піти поїсти де-небудь.
Бачиш, я в шоці.
Нам пощастило, що ми в місті, де є 37 кінотеатрів...
тому вибираємо фільм, шукаємо адресу...
підходимо до кінотеатру, перевіряємо час початку фільму...
і з'їдаємо бутерброд в першому ліпшому бістро на розі.
Твій друг фотограф і його адреси...
бістро з грилем на околиці...
нехай він сам їх і з'їсть.
Ти нестерпний.
Що за ідіотизм. Я тебе попереджаю...
сьогодні ввечері я не збираюся в кіно і я не їстиму в цьому готелі...
Тому тобі вибирати.
Добре, будемо робити те, що ти хочеш.
Але за однієї умови.
Ну, якої?
Щоб ти стала моєю дружиною.
Оділь, спробуй це. Це для наступної сцени.
Непогано, правда?
Покажи форму. Зараз.
- Годиться? - Добре.
Зйомки фільму нагадують поїздку на дилижансі на Дикому Заході.
Спочатку сподіваєшся на приємну подорож...
але дуже швидко постає питання, чи взагалі дістанешся на місце призначення.
Доброго дня, мсьє, вибачте, що турбую вас.
Ви не знаєте мене, я Ляжва, новий адміністратор.
Це з приводу легкових автомобілів для аварії з Памелою ...
Слід вибирати між цими двома.
З цих двох?
Білий був би б добрий, якби ми могли перефарбувати його синім.
Це можливо. 200000 франків.
200000 франків? Ні, нехай буде як є.
Він усе-таки білий.
Чому б не ця, темно-синя?
Це машина асистента, Жана-Франсуа.
Але, можливо, він погодиться.
- Слухайте, я запитаю його. - Зустріньтеся з ним.
Хто такий режисер?
Це той, у кого запитують про все.
Іноді у нього є відповіді, але не завжди.
- Місце вам сподобалося? - Дуже хороше. Ви мали рацію.
Чудово підібрали час.
- Може, показати вам бунгало? - Ходімо одразу ж.
Будівництво ще не почалося, є тільки план.
Інтер'єр буде цілком мебльований.
Ліжко, дві тумбочки, стільці, стіл...
Чекайте. Камера в бунгало не потрапить.
Камера залишається зовні, знімаємо бунгало через вікно...
Єдине, що потрапить в кадр, - це ліжко.
Не хочу вас ще й цим обтяжувати, але...
Я ще говоритиму з американцями. Будемо дотримуватися плану зйомок.
Маємо зняти фільм за сім тижнів.
- Думаєте, вдасться? - Боюся, це не так просто.
Якщо потрібно буде ще 3-4 дні, щоб допрацювати...
невеликою командою, це не кінець світу.
Але треба звільнити акторів 31 жовтня.
Я перегляну план роботи з Жаном-Франсуа.
Сім тижнів, п'ять днів на тиждень, 35 днів...
Мені ніяк не вдасться зняти такий фільм за 35 днів.
Я хотіла вам показати.
Це перука Северін.
Вона не надто світла?
Може, трохи, я не знаю, чесно кажучи.
Знайдіть Жоель, нехай порадиться з Вальтером.
Він оператор. Нехай подивиться, потім разом домовитеся.
Реквізитор хоче вам дещо показати.
Ось. Який револьвер з п'яти вибрати для фінальної сцени?
Для Альфонса, у нього не дуже великі руки.
Не будемо брати найменший. Оцей.
Команду Памели чекаємо на перегляді.
Ну, ось і вони!
Наш невеликий штат вірний своїй справі, це хлопці...
Що дивимося сьогодні?
Дивимось Северін і Альфонса, "Я їх вб'ю".
- А сцена з ляпасом? - Є тільки дві коробки.
Це ненормально. Ще немає сцени з ляпасом.
Ляжва, зателефонуйте в лабораторію, дізнайтеся, що відбувається.
Це епізод 1.
Будемо дивитися те, що є. Кого бракує? Северін?
Вона ніколи не поспішає.
- Немає Александра. - Він, як завжди, в аеропорту.
Чому в аеропорту?
Він там щодня, когось чекає.
У нього проблеми в особистому житті.
Мамо, хочу поговорити про них...
Тобі боляче?
- Так. - Та все ж треба поговорити.
Я їх знайшов. Вони в Парижі.
Втім, вони навіть не ховаються.
Чому ти такий впертий, дитя моє?
Роби як я, викинь їх із голови.
Я не можу думати ні про що інше.
Ти хочеш, щоб ми вирушили удвох? У далеку подорож.
Ти ж знаєш, що я зроблю все, що ти захочеш.
Я вирішив, мамо. Я поїду в Париж...
і я вб'ю їх обох.
''Вони навіть не приховують'' краще в третьому.
Народ, серйозний технічний збій.
Під час проявки була проблема з електрикою...
Епізод з масовкою треба переробити.
- Коли будемо перезнімати? - У нас є тільки післязавтра.
До понеділка нічого не вийде.
- Страховка це покриє? - Сподіваюся.
Щоб заробити гроші, треба займатися нерухомістю, а не кіно.
Якщо я продовжую, то це тому, що мені цікаво.
Якщо треба переробити сцену з ляпасом, то переробимо її.
Доброго дня, любий Александре.
- Яка краса, це для мене? - Ні, це не для вас.
Познайомтеся, Ляжва, наш адміністратор.
- Що це таке? - Це букет для мадам Северін.
Папір жахливий, зробіть мені справжній букет.
Скажи мені, любий друже.
Северін знає, що її партнер я?
Так, звичайно. Вона була в захваті.
- Тим краще. - Підіть з нею привітайтеся.
Можна й не питати, де її гримерка.
Як я рада тебе бачити.
Завжди прекрасна.
А ти? Жодної зморшки!
- Я така рада працювати з тобою. - Я теж!
Пам'ятаєш перший раз, коли ми зустрілися в Голлівуді?
Ніяких дат, ніяких цифр...
інакше я скажу всім, що ти зробив пластику.
Ще ні, але вже скоро.
Знаєш, для тебе...
Тільки для тебе, я змогла б знову почати готувати.
- Але ж це тобі подобалося? - Так, але вже не подобається.
Та ні! Моя улюблена страва - різотто по-міланськи.
- Ми сьогодні будемо працювати разом? - Ні, ти працюєш з Альфонсом...
а я їду в аеропорт. Але завтра побачимося.
Ну, хіба він не чарівний?
Я грала з ним...
20 років тому в Голлівуді.
Ми були там в один час.
Знаєш, Александр був великим спокусником?
У Голлівуді, його називали "континентальним коханцем".
- Я дуже його любила. - Він одружений?
Я не знаю, як зараз.
Він двічі був одружений, двічі розлучений.
Може, він живе з кимось...
але більше про нього нічого не відомо. Він дуже потайний.
У фільмі він носить вуса, так йому краще.
З вусами чи без вусів він завжди грає роль спокусника...
а на мене причепили ярлик покинутої жінки...
відчайдушної, трагічної, нудної. Отак!
- Але ви прекрасна! - Боже мій, який жах.
Допоможи мені відрепетирувати сьогоднішню сцену.
Я не пам'ятаю.
Не знаю чому, але останнім часом...
моя пам'ять на мене наплювала.
Дуже гарна кімнатка, прекрасна.
Чудова, велика. Бракує тільки квітів.
Але так і передбачено.
Жулі Бейкер, я нею захоплююся так само, як і ви.
Ви хотіли, щоб вона грала...
але якщо вона не закінчить фільм, то всі ми добряче влипнемо.
Як це так?
Лікар зі страхової компанії відмовив у полісі.
Він вважає, що вона надто нервова і вимагає, щоб фільм відклали...
десь на місяць.
Що сказали американці?
Американці гнучкіші, ніж французи.
Вони погодилися розділити ризики з нами.
Але якщо у неї буде зрив, то усім від цього стане тільки гірше.
В усіх будуть неприємності.
Так, але якщо зовсім не вірити в удачу...
Так, ви маєте рацію.
Але є й небезпека.
Ви говорили про запій Северін?
Я ходив до неї у гримерку привітатися.
Їх з Александром поєднує минуле.
- Так, я чув. - Жахливо...
Скандальні стосунки. Колись тільки про це й говорили.
Вони дуже погано скінчилися...
За чотири роки жоден продюсер не зміг змусити їх зніматися разом.
Ото була справжня ненависть.
Відтоді минув час.
- Привіт, Альфонсе. - Привіт. У тебе є 5 хвилин?
- Ви думаєте про мій чек? - Тільки про нього й думаю.
А я думаю.
Поговоримо хвилинку.
Ця кімната набагато краща, ніж моя.
Це кімната Жулі.
Ти ж знаєш, ми з Ліліан одружуємося.
Дуже добре, я дуже радий...
Ми так вирішили. Ми одружимося тут, в Ніцці до кінця зйомок.
У мене до тебе прохання. Ти не проти бути моїм свідком?
Ні, зовсім ні. Із задоволенням.
Хотів вас запитати, так добре?
- Нормально. - Гарний синій колір.
Коко, дай основне світло на камін.
Трохи більше...
отак добре.
Зроби так, щоб було добре видно вогонь.
Я б могла дивитись на вогонь годинами.
Колись давно люди дивилися на полум'я так, як зараз дивляться телевізор.
Завжди є потреба...
дивитися на рухоме зображення.
Я ніколи не думала про це.
Альфонс сказав мені, я дуже радий. Мої вітання.
Вітання?
Жільбер, освіти центр.
Треба загасити вогонь. Задимить декорації.
Доброго дня, мсьє Ферран, я представляю вам двох мадмуазелей
двох німецьких сестер: Грету і Діану.
Вона зняла політичний фільм в Німеччині. Ви не знімаєте політичних фільмів?
Вона зняла еротичний фільм, дуже успішний, чому ви не знімаєте еротичних фільмів?
У мене є дуже цікавий сценарій про забруднення навколишнього середовища.
Треба йти, там щось не виходить.
- Що трапилося? - Нічого, я хотів тебе врятувати...
Я хотів би відрекомендувати вам, мсьє Джакометті.
- Є хвилинка? - План складний. Після запланованого.
- Хто цей тип? - Це з поліції.
Він дає дозвіл для зйомки на вулицях. Бертран його запросив.
Добре, але що він має робити? Дивитися на нас? Допитати усіх?
Северін, ми готові.
Починаємо звідси.
Увага, тиша, серйозна репетиція. Ви мовчите.
Вперед, Северін.
Я не розумію тебе, Александре.
Ти...
Дивний.
Це не так страшно. Заново.
Я не розумію тебе, Александре.
Ти дивний останнім часом.
Минулого вечора, коли ти покинув вечеряти...
це було дуже грубо щодо Жулі. Shit!
- Я сказала Жулі, а не Памела. - Нічого страшного.
Це погано.
Це нормально, Северін, невдало почали.
Де я зупинилася?
Чому я не кажу числа? Я завжди так робила з Федеріко.
Слухай. "Я вас не розумію, Александр..."
і я кажу 22, 83, 16, 72,
5, 3, 18, 9, 14, 7, 9...
17, 10, 10, 4...
18, 69... Ну, як тобі?
Ні, це неможливо...
У Франції так не роблять, треба читати текст,
звук записуємо одразу ж. Треба читати справжній текст.
Це ти дав мені текст в останній момент.
Будемо писати на папірцях, добре?
Жоель, іди сюди, люба.
Це твоя вина.
Я не розумію тебе, Александре, ти дивний останнім часом...
Наріж їх багато, можливо, доведеться перегравати кілька разів.
Ну, ось, Северін, отут годиться?
Останній знаходиться позаду комода.
- Починаємо заново? - Чекайте, ми ще не готові.
Неправда, звук готовий!
Поспішимо, Бернаре.
Тиша. Хлопавка.
Я не розумію тебе, Александе.
Ти дивний...
останнім часом.
Минулого вечора, коли ти пішов посеред вечері...
це було дуже грубо щодо Памели.
Вона все ж дружина Альфонса, знаєш.
Здається...
ти її ненавидиш, ти робиш усе навмисно, щоб навіть не говорити з нею.
Що ви тут робите? Я звертаюся до мсьє. Ідіть геть.
Я це ненавиджу.
Знято!
Я зробила! Це було добре, так?
- Але це не ті двері. - Я думала, що все одно які.
Ні, це шафа, отут справжні двері.
Перезнімемо.
Спочатку. Відразу ж переробляти.
- Я думала, це ті самі двері. - Це не так страшно, Северін.
Вони схожі, правда.
Я не розумію тебе, Александре.
Ти дивний останнім часом.
Коли ти пішов посеред вечері, це було дуже грубо щодо Памели.
Вона все ж таки дружина Альфонса!
Здається, ти її ненавидиш, ти робиш усе навмисно, щоб навіть не говорити з нею!
Що ви тут робите? Я звертаюся до мсьє.
Ідіть геть!
Знову, терпіти цього не можу!
Слухай, люба, добре придивися.
Двері майже схожі, але...
Відчиняти треба ці, а не ті.
Ти єдина людина, яка мене розуміє.
Ти можеш прийти до моєї гримерки?
Ти зараз туди прийдеш?
Я не розумію тебе, Александре.
Ти дивний останнім часом.
Вчора увечері, коли ти пішов, не довечерявши, це було дуже грубо щодо Памели.
Вона все ж таки дружина Альфонса!
- У неї не вийде. - Це не моя вина!
Знято! Будемо переробляти.
Це не моя вина, я дуже збентежена.
Я не знаю, чи це Оділь, чи вона актриса чи гример.
У мій час актриса була актриса...
гример був гример.
Це не моя вина.
Всіх сторонніх, не задіяних в сцені...
прошу вийти. Дякую.
Це не до тебе, можеш лишитися, якщо хочеш.
Ні, я все одно збирався в кіно.
Макіяж, будь ласка. Дайте мені дзеркало.
Це її вина, вона пила, як не в себе.
Її син помирає, у нього лейкемія.
Вона боїться кожного дзвінка.
Через це вона не хотіла зніматися.
Ні, все буде дуже добре.
Трохи пригальмуємо, все вийде.
Може, це від перуки голова болить.
Це ніколи зі мною траплялося.
- Це уперше... - Все гаразд, Северін.
Припиняємо все, завтра продовжимо.
- Можете іти відпочити. - Де Оділь?
Де гример? Де мій шарф?
Чому ви не знімаєте політичні фільми?
Чому ви не знімаєте еротичні фільми?
Я говорив із амерканцями. Треба закінчити фільм за сім тижнів.
Мадам Северін скаржиться на грим від Оділь.
Хто ця жінка, яку я завжди там бачу?
Це дружина адміністратора. Вона весь час за ним ходить.
Я можу спробувати змусити її зникнути.
Нехай, я вже починаю звикати до цього.
Я не розумію, чому Ферран взяв мене на цей фільм.
- Він ненавидить мене. - Звідки ти це взяла?
Я впевнена. Крім того, він вважає мене дуже поганою актрисою.
Між нами кажучи, так воно і є.
Я впевнена, це не він мене вибрав. Це продюсер.
Є щось дивне у цьому фільмі.
Я ніколи не чула, щоб говорили про когось іще для цієї ролі.
- Думаєш? - Запевняю тебе.
Але ти нічого не розумієш!
Не розумію. Такі вибрики просто вибивають з колії.
Мене взяли у фільм на роль секретарки...
і не було ніких питань про те, чи буду я зніматися в купальнику
Може, я не згодна.
Цієї сцени немає в сценарії, але так буде краще.
Він запрошує свою секретарку приїхати у гості у відпустку.
Ви знаходитесь у воді, ви купаєтеся.
Александр викликає вас, щоб диктувати листи.
Мені дуже шкода. Я не готова.
Мене просили навчитися друкувати.
Ніхто не говорив про купання.
Я не полізу в воду.
Знайдіть мені іншу сцену, поки вона заспокоїться.
До прибуття Жулі Бейкер лишається тільки сцена в басейні.
Поговори з нею. Постарайся переконати.
У 72-му році актриса, яка відмовляється одягти купальник - просто смішна.
Любий, іди подивися телеграму!
Діти приїжджають!
Мій син одружився, ми не знаємо його дружини!
Ні, не йдіть. Це для вас.
- Вони приїжджають? - Післязавтра!
Вони нарешті зважилися!
Я дуже щасливий.
Скажу Стенлі, щоб усім зайнявся.
Я маю надиктувати вам лист. Треба, щоб він пішов сьогодні.
Мсьє, я іду.
Не хвилюйся. Стенлі знайде рішення.
Ідеальним було б орендувати будинок навпроти.
Було б чудово, щоб вони були поруч з нами.
Дуже перепрошую, що викликаю тебе з води. Цей лист до Стенлі:
Любий Стенлі...
Я радий повідомити тобі про прибуття мого сина, Альфонса...
який приїде зі своєю молодою дружиною...
Я розумію, чому вона не хотіла зніматися в купальнику.
Вона дуже гарна!
Ти не розумієш, добре придивися.
Матір Божа!
Стейсі усіх пошила в дурні, вона на третьому місяці вагітності...
Вона стереглася, щоб цього не казати, треба розірвати її контракт
Я не думаю, що видно, що вона вагітна.
Ходімо зі мною.
Подивіться на план роботи...
Стейсі залишається з нами ще на день.
Потім вона повертається через півтори місяці.
Це буде п'ятий місяць вагітності. Усі побачать.
Доведеться найняти іншу дівчину.
Це неважко, ми одразу когось знайдемо...
зв'яжемося з імпресаріо.
Ось дівчата.
У Стейсі серйозний контракт, я можу подзвонити її імпресаріо...
але мені доведеться поступитися...
тому що це життя, не треба демонструвати свою владу.
Мсьє Ферран, пакет для вас.
Книги, які я замовляв.
- Це музикант у Парижі. - Я беру. Жорж.
Я вам програю тему для сцени маскараду.
Це дуже добре, я задоволений, дякую.
Аеропорт, літак Жулі, прес-конференція...
не можна спізнюватися.
Ви, які звикли для імпровізувати...
чому секретарка Александра не може бути вагітна?
Так, може бути.
Від Александра, усі подумають, що він батько.
Усі подумають, що це грає роль у сюжеті. Це неможливо.
Але насправді, скажіть мені...
Стейсі ж незаміжня.
Хто може бути батьком цієї дитини?
Мсьє, можете задавати питання.
Розкажіть про фільм, який ви приїхали знімати в Ніцці.
Знайомтеся, Памела це історія молодої англійки...
яка закохується в батька свого чоловіка і тікає з ним.
Крім того, сюжет заснований на реальних подіях.
- І як закінчується історія? - Це трагічна історія...
Я думаю, це погано закінчується...
але я волію не розкривати всі подробиці цієї історії.
Ви думаєте, що 1972 року громадськість цікавиться дівчиною...
яка спатиме спочатку із сином, а потім з батьком?
Коли мені подобається сценарій, я погоджуюся зніматися...
Я думаю, що глядачам сподобається теж.
Ви так думаєте?
Так, я так думаю і сподіваюся.
Вибачте, що втручаюся у ваше приватне життя...
але ми читали в американських газетах...
що мадмуазель Бейкер хвороблива і вийшла заміж за свого лікаря.
Ні. Не за свого лікаря, а за чоловіка, який є лікарем.
Як вийшло, що його тут немає?
Мій чоловік зі мною і я можу сказати вам, що він тут...
в цій кімнаті.
Де?
Він не любить публічності.
Після цієї маленької таємниці...
ми відпустимо міс Бейкер, яка хоче повернутися в свій готель.
Це мій чоловік, доктор Нельсон.
Ви можете відійти назад на 2 або 3 метри, щоб не потрапляти в камеру?
Дуже дякую!
Вона весь час там.
- Це дружина адміністратора. - Вона стажується?
Вона божеволіє від ревнощів і вважає, що жінки повинні весь час ходити слідом за чоловіками.
Йому не вистачає мужності її прогнати.
Їх двох можна назвати "Печаль і жаль".
Ляжва, будемо знімати.
Що я бачу?
Мені не подобається ця історія.
У вас мандраж?
Що таке мандраж?
Ліліан, хлопніть.
Фотограф не нудьгуватиме!
Мотор!
Машину!
Здрастуйте, діти!
Це мої батьки.
Знайомтеся, Памела.
- Вони йдуть вгору по сходах. - Ласкаво просимо!
Шкода, що будинок занадто малий.
Проходьте на балкон. Подивіться, видно море!
Вона чарівна.
Подобається?
Мій син ніколи нічого мені не каже.
Він навіть не розповів мені, як ви познайомилися.
Я була у відпустці в Йоркширі з двома кузинами...
Дороті та Елізабет.
Він гуляв із Дороті.
Вона захворіла на вітрянку, я пішла замість неї.
Я не знайома з Дороті.
Я рада, що це не ви захворіли на вітрянку.
- Хто захворів на вітрянку? - Здогадайся?
- Знято! - Було добре?
Це не було погано, але будемо пробувати ще.
Знову перезніматимемо?
Ми все розмістимо інакше.
- Ви можете відпочити, Северін. - Оділь, іди сюди.
Мені доведеться попрацювати над французькою.
Я хочу, щоб ти була зі мною, для того я влаштував тебе на це стажування.
Я хотів, щоб ми були тут разом.
Мені нецікаво бути асистентом режисера. Я нічого не вчуся.
Я хочу навчитися монтажу.
Навчитися монтажу?
Ти мала б сказати мені, я б знайшов можливість, щоб ти цим займалася.
Можете фотографувати.
Оділь, прибери цю пляшку, я не хочу її бачити.
Як ваша мама?
Добре. Я їй сказала, що ми будемо працювати разом...
вона передає вам привіт.
Це прекрасна жінка. Всі її любили в Голлівуді.
Шкода, вона пішла так рано.
Та все ж вона багато встигла.
Вона не могла змиритися з цією манерою...
знімати все маленькими фрагментами.
Я пам'ятаю той урочистий вечір...
коли вийшов її перший великий голівудський фільм, я її супроводжував.
Фантастичний вечір.
Після того як фільм закінився...
вона подивилася на екран і сказала мені:
"Це я це зробила? Я не знала, чого й чекати".
Правда.
Я дуже спокійно до цього ставлюся. Байдуже, що всі на це дивитимуться.
- Це неправда. - Неправда?
Коли я знімаюся, то кажу собі: "Скоріше б усе скінчилося,
щоб дізнатися, де Ліліан". Я скрізь шукаю...
- Я не бачу Альфонса. - Я знаю, де Альфонс.
Поки я знімаюся, я тривожуся...
Але ж ніхто тебе не запитує, в якому ти стані...
Треба бути спокійним.
Якщо я буду знервованим, ти знатимеш, хто винен.
Мені шкода, але вам доведеться померти у цьому фільмі.
Я звик. З 80 фільмів я помер 24 разів.
Двічі від електричного струму, двічі від повішення...
кілька ножових поранень, сякі-такі самогубства...
уже не знаю скільки аварій, але природною смертю ніколи.
Тому це нічого, все одно смерть сама по собі не є природною.
Жулі скоро буде, вона переодягається.
- Все пройшло добре? - Я дуже задоволений.
Я ніколи не знімав актрису, яку не бачив раніше.
Усе пройшло добре, бо Жулі має рішучий і водночас тендітний вигляд...
що дуже добре для персонажа.
Все буде добре.
Я просто хотіла тебе поцілувати.
Стейсі, вибачте, затримайтеся, будь ласка.
Я на 5 хвилин.
Усе нормально. Я думаю, ви можете сідати на літак.
- Сцена в басейні годиться? - Так.
Одразу подивимося.
Чи не були б ви такі ласкаві підійти, я маю надиктувати вам листа.
Так, мсьє, я вже йду.
- Його зовсім не видно. - Справді?
- Дуже добре. - Вдало.
Це не занадто...
- Добре, так? - Можете спокійно вирушати.
Щасливої ​​дороги.
А далі подивимося.
Знаєш що?
Знаєш що? Я хочу доторкнутися до тебе.
- Що це за декорації? - Це бунгало для адюльтеру.
- Це є в сценарії. - Я ніколи не читаю сценарії.
Це тоді, коли Александр втікає зі своєю невісткою.
Вони прибувають у місце для пар.
Ти мене зрозумів.
Це ранок, вони хочуть кохатися.
Вона виносить тацю, щоб покоївка їх не турбувала.
Я піду, а тобі все одно тут нічого робити.
Я буду поряд.
Я хочу у тебе дещо запитати.
- Жінки магічні? - Ні, чоловіки, втім, теж.
Якщо жінка говорить: "Я зустріла виняткових людей".
Це означає: "Я знюхалася з купою хлопців".
Мсьє, будь ласка, вибачте мені...
Мене треба замінити на три дні.
Ви йдете зі знімальної групи?
Померла моя мати.
- Це сталося несподівано? - Ні, вона довго хворіла.
Для неї це було полегшенням.
- Я розумію, візьміть 3 дні. - Хтось мене замінить.
Я розумію.
Я думаю, можемо починати.
Лікарю, ви нам зовсім не заважаєте.
Сідайте, подивіться зйомки.
Я прийшов попрощатися. Я сідаю на літак через годину.
Якщо ми закінчимо, то я вас підвезу.
Хочу знати, хто нас знову затримує.
Бернар, як завжди, затримується.
Я готовий.
Молоко, отрута, отрута. Протиотрута.
Увага, починаємо.
Александре, ви готові? Жулі?
Поцілунок, не надто романтичний.
Кіт!
Чорт забирай! Ви лякаєте його. У цій сцені звук не потрібен.
Так, так!
Знято, треба переробляти.
Ти повинен піти наступного разу...
Він повинен піти, він не їв 3 дні.
Направте його!
Він гальмує все.
Будемо перезнімати з котом, який уміє грати...
Я тобі казала брати двох кицьок.
Завжди ти розумніша, ніж інші!
Це може бути 20 або 25 хвилин, але мені треба зняти грим...
Чому ти не пішов? Після цього не ображайся, що я сварю.
Але де Жоель?
Я знайшла одного. Це кіт сторожа студії.
Який вгодований, він точно не піде.
Годі сперечатися, спробуємо з кицькою зі студії.
Займіть позицію. Поцілунок.
Таця.
Увага на двері.
Відпускайте кота.
Наближаємо!
Знімаємо кота!
Вибачте, що турбую вас, у мене є до вас питання.
На вашу думку, жінки магічні?
Деякі - так.
Інші - ні!
Можете бути цілком певні в Жулі.
Вона дуже рада зніматися у фільмі. Я впевнений, що з нею все буде гаразд.
- Актори вразливі. - Це нормально.
Всі бояться того, що скажуть люди.
Але у вашій роботі...
відгуки глядачів - частина життя...
у роботі й поза роботою.
Ми зустрічаємо когось, і ми запитуємо себе: "Чи я йому сподобався?"
Я думаю, що для усіх митців це те ж саме.
Коли Моцарт був дитиною, і коли його попросили грати, він відповів:
"Я гратиму все, що хочеш, але скажи мені, що ти мене любиш".
До того ж це робота, де найбільше цілуються.
Ви помітили.
Так, ми витрачаємо час на поцілунки.
Рукостискання було винайдено, щоб показати, що у тебе немає зброї.
Для нас цього не досить.
Потрібно показати, що ми любимо.
"Моя люба, моя кохана, моє серденько, ти прекрасна".
Нам це потрібно.
Знайомтеся, Крістіан Карсен. Наш режисер, мсьє Ферран.
Ви зачекаєте? Ви можете поспостерігати за зйомками.
Ви бачили те, що я бачу!
- Жінки магічні? - Ні, жіночі ноги!
Ми носимо штани, вони - спідниці.
Припини морочити голову. Ми йдемо в кіно сьогодні ввечері?
- А сеанс о котрій годині? - Треба йти.
Нічну сцену на кухні знімемо завтра увечері.
Треба годину-дві перерви для працівників. Це колективне рішення.
Нам завтра треба зняти сцену на кухні.
- Сьогодні працюватимеш зі мною. - Добре.
Я не можу піти в кіно сьогодні ввечері.
- Треба знімати сцену на кухні? - Взагалі-то її завтра знімають.
- Я б хотіла свій текст. - Ви його отримаєте після вечері.
- Це не зовсім правильно. - Він ще не написаний.
Читайте перед сном, покладіть під подушку...
Завтра вранці знатимете напам'ять.
Оптиміст, так?
Журналісти запитують те ж саме:
"Як це бути відомою жінкою?"
"Чи у вас просять автографи, чи упізнають на вулиці?"
Але ніхто не цікавиться тим, що актриса...
встає о 6:00 ранку і о 9:00 вечора закінчує роботу. Всього...
15 годин роботи.
Не 15.
13, 14 з попереднім переглядом.
Мадам Северін немає в кімнаті. Я подзвоню в бар.
Ель Ескоріал, Рексі, форум: тільки "Хрещений батько".
Всі інші фільми були невдалі.
Ти бачив хлопця, якого Александр очікував із початку зйомок?
Всі думали, що буде юна Лоліта...
а це прекрасний Лоренцаччіо прибув з аеропорту.
Може, ми його візьмемо на сцену автокатастрофи з Памелою?
Це небезпечно, потрібен справжній каскадер.
Повернемося до кухні.
Уночі Александр знайшов свою невістку в кухні.
Чому на кухні?
Це не може бути тільки на кухні. Треба уникнути незрозумілого.
Я так задумав, але якщо ви проти, я не наполягатиму.
Александр: "Ви розумієте, що з нами відбувається".
Памела: "Думаю, так". Це дуже погано.
Памела повинна бути впевненою, інакше персонаж буде надто слабким.
Ця сцена не годиться. Подзвони Жан- Маріусу, нехай тобі допоможе.
Я про це думав. Але він у Японії.
Він пише адаптацію "Першого кохання" Тургенєва.
Усе перенесене в сучасну Японію, це просто неймовірно.
Є і кращі заняття.
Фільм можна зробити з чого завгодно.
Можна знімати фільми про Кіссінджера, то буде успішна робота...
Про трансплантацію серця, ювеліра, який ранить дружину пострілом з пістолета...
До справи. Ти диктуєш, я друкую.
Ти обіцяв дати Жулі її діалог сьогодні увечері.
Повертаємося до кухні.
Вважаємо, що герої забувають про сором, про докори сумління.
Вони вирішують утекти, як злодії.
Памела може сказати про це в діалозі.
Важливо показати, який у Памели світлий розум.
Вона любила сина, вона більше не любить його, а закохується у свекра.
- Треба, щоб ці почуття демонструвалися. - У Жулі це добре виходить.
Подивися на її інтерв'ю в аеропорту, в Nice Matin.
Це історія дівчини, яка розуміє, що людина, за яку вона вийшла заміж...
є тільки відображенням свого батька.
Вона єдина, хто розуміє ситуацію. Чому?
Тому що її мати відома актриса і вона живе і працює в Голлівуді.
Сини відомих людей прагнуть досягнути рівня своїх батьків.
Фербенки, Беррімори та інші.
Александр:
"Ви знаєте, що відбувається з нами?" Дідько, телефон.
Вас запитує мадмуазель Домінік, запросити її?
Мені дуже шкода, у мене є робота сьогодні, я подзвоню їй завтра.
Я передам повідомлення.
Дуже шкода, але мсьє Ферран не закінчив роботу
він вам зателефонує завтра.
- Ну, як вона тобі? - М'ясиста.
- Регіональна краса. - Місцева дівчина за викликом.
- Відпочинок воїна. - Я якраз збирався сказати.
Ось телепередача.
У якому фільмі Жанна Моро була партнеркою...
Орсона Веллса і інтерпретатором Шекспіра?
Фальстаф!
Саме так.
У якому фільмі Жанна Моро була сестрою Карла IX...
і дружиною короля Наварри?
"Королева Марго!"
Очевидно, що ви багато знаєте.
Жулі, ось ваш текст на завтра.
Так, я закохана у вас.
Як і ви, з дня маскараду.
Я не можу залишатися тут, я вирішила піти завтра.
Я зачиняю вікно.
Єдине для цієї сцени - постарайтеся не бути сентиментальною.
Це досить важко, грубо, дико...
трохи жорстоко, як ви це робили, так було добре.
Поїхали.
Тиша, давайте дощ. Дощ послабте.
Ви не спите?
Я почув кроки і знав, що це ви.
Ви не спите.
Я думала про вас.
Ви знаєте, що відбувається з нами?
Так, я закохана у вас.
Відколи ви так думаєте?
Як і ви, з дня маскараду.
Я не можу залишатися тут, я вирішила поїхати завтра.
Я теж про це думав...
але я хочу, щоб ми пішли разом.
Якщо ми підемо разом, це буде схожим на втечу.
Це буде як втеча. Я знаю.
Але я не хочу вас втратити.
Я теж, тому втечемо, як злодії.
Знято! Ну як, Вальтер?
Дуже добре, вона грає бездоганно. Що нам тепер робити?
Спробуємо ще раз.
Утечемо, як злодії...
Як злодії...
Тебе скрізь уже годину шукають.
Я був у своїй кімнаті. Якби мене попередили напередодні...
Але тобі казали, тебе попереджали.
Якщо мені кажуть, що робити, я роблю. У мене не було тексту.
Починаємо знову.
От ми й дійшли до середини нашої історії.
Для початку я хочу створити гарний фільм.
Якщо виникають труднощі, я вгамовую свої амбіції...
Я дуже сподіваюся, що ми завершимо цей фільм.
У розпалі зйомок я кажу собі:
"Ти міг би працювати краще, ти міг би зробити більше.
Тобі лишається друга половина, щоб надолужити".
Я намагаюся зробити більш живим те, що з'явиться на екрані.
Знайомтеся: Памела здається, рухається у правильному напрямі.
Актори почуваються невимушено, команда згуртована...
особисті проблеми нічого не означають у королівстві кінематографу.
Цього вечора Александр пригощає аперитивом!
А шампанське залишилося?
Я взяв тільки 3 пляшки, доведеться пити анісовий лікер.
Немає шампанського. Отже, не будемо напиватися.
Діти, почувайтеся, як вдома, пригощайтеся.
Крістіан гарний. Він не хоче зніматися у фільмах?
Ні, він дуже боїться цього! Але з тенісом у нього добре виходить.
Я хочу в тебе дещо запитати.
От я вирішив його всиновити.
Я завжди мріяв мати дитину.
Ти вважатимеш мене ідіотом ...
але мені хочеться, щоб після мене лишився хтось із моїм іменем.
Це чудова ідея!
Але є труднощі юридичного характеру.
Я неодружений, а в Крістіана немає французького паспорта.
Знаєш, що треба робити?
Поговори з президентом Лебаєм!
У родині "електрик" - дідусь.
Тугодум!
У родині "оператор" - мати.
Знайомтеся, Марк Спенсер.
Це англійський каскадер.
- Він не розуміє французької мови. - Я покладаюся на Жулі.
Розкажіть йому про автокатастрофу, яку ми зніматимемо завтра...
це буде американська ніч.
Що це таке?
Це коли нічна сцена знімається вдень з фільтром перед об'єктивом.
Англійською це звучить "day for night".
- Він питає, кого він дублюватиме. - Жулі.
Так, саме так.
Він не зрозумів.
Я добре говорю англійською, але я його не розумію.
Ти не хочеш залишитися зі мною?
Ти хворий?
Я впевнений, що ти там не потрібна.
Вони знімають смерть Памели в автокатастрофі, там англійський каскадер.
Ти ж розумієш, це не така важлива сцена.
Я повинна йти, усі там.
Усі за мною. Так чи інакше маршрут вказано стрілками.
Що це за годинник?
П'єро мені позичив. Мій у ремонті.
Ти позичила годинник у фотографа!
У мене досить грошей, щоб купити тобі годинника, якщо є потреба.
- Ти хочеш, щоб мене мучила совість? - Іди на роботу.
Я залишаю її на тебе, дивися за нею, я тобі довіряю.
Так, я про неї подбаю.
Давайте, хлопці, швиденько вперед.
Що ви будете сьогодні робити?
- А ви? - Пошукаю антикваріат.
Я піду в кіно.
Що сталося?
Що за фігня, пробилося колесо!
І ти не вмієш міняти шини?
Допоможи мені! Спізнимося на зйомки.
Коли ти за кермом, тобі нічого не треба.
- Ми спізнимося на зйомки. - Ворушися! Переднє.
- Ти ніколи не користувалася домкратом? - Я не механік!
Я теж! Якщо у тебе закінчується бензин, що ти робиш?
Я заливаю бензин.
Ти заливаєш бензин в карбюратор, я впевнений!
Це огидно!
Я знімаю светр.
Потримай.
Жоель, що ти робиш?
- Що я роблю? - Ось ми й на самоті.
Гаразд, старий.
Що?
Бачиш, як треба щось робити, то нікому.
Так ти хочеш?
Але тільки не треба розмов про любов навіки.
Давай швидше!
- Де Жоель? - Її немає, Бернара теж.
Це надувна лялька. Вона сидить поруч з вами в автомобілі.
- Ви можете покласти її собі в ванну. - Ви огидні.
Якщо він зрозуміє французьку, то ви отримаєте по морді!
Ну, мудак, воруши дупою!
Банда чокнутих. Вам нічого робити, як лаятися?
Тут багато людей, це кіно.
Якщо вам потрібні зірки, ми тут!
Пропускаємо трудівників.
Ми всі селяни, хіба ні?
- Так, ми всі селяни. - Єврейські фермери.
Чути щось від твоєї дружини і діток, усе гаразд?
- Ви нарешті тут! - У нас була поломка.
На щастя, я їхав за нею. Вона зупинилася...
Ти мені поясниш.
У ваших історіях немає логіки.
Увага, знімаємо.
Як було внизу?
- Каскадер? - Він закінчив.
Йому тепер лишається тільки йти в студію, збирати речі.
Він мав би відвезти мене в студію, але він підчепив Ліліан.
Нічого собі.
Я прийшла попрощатися.
- Вийшло? - Так, з першого дубля.
Що ви будете робити з валізами?
Скажу одразу...
Я в нього закохана. Я збираюся в Лондон, він мене забере.
Фільм не закінчений.
Він може легко завершитися без мене, я тут нічого не значу.
Ніхто не йде посеред фільму.
Мене взяли на догоду Альфонсу.
Що він сказав?
Сьогодні він буде дуже здивований.
Він почуватиметься жахливо.
Він завжди почувається жахливо.
Він вередлива дитина. Він ніколи не буде чоловіком.
Але він любить вас. Ви мали б одружитися.
Це він цього хотів, я ніколи не говорила про шлюб.
Мені від самих його розмов погано стає.
Йому потрібна дружина, коханка...
няня, медсестра, сестричка.
Я не можу грати всі ці ролі відразу.
Це дуже неправильно те, що ви робите. Ви не розумієте.
Я більше й слова не хочу чути про Альфонса.
Важке дитинство, я розумію, але я не повинна за це розплачуватися.
Жулі, іди сфотографуйся з нами.
Що за фотографія?
Сувенірна фотографія для мене. Це мій останній день.
Почекайте. Стейсі підходить!
Стейсі, ми пишаємося вами.
Ставайте сюди. Я відчуваю, це скоро.
Я думаю, це близнята.
Їй пощастило.
Скільки в неї ще попереду
Не рухайтеся!
Когось бракує, де Ліліан?
Можна вас на хвилинку?
Ліліан не буде...
У неї були причини піти.
Я її розумію, це мало так скінчитися.
Не рухайтеся!
Це неможливо, Альфонс зник.
Але де Оділь?
Ліліан поїхала з англійським каскадером.
Альфонс знає?
Я була змушена йому сказати.
З каскадером!
Заради фільму я покину хлопця. Заради хлопця я не піду з фільму
Усе гаразд, Жулі?
Я поясню...
Ці декорації створили, щоб показати, ніби ви живете навпроти батьків.
Я читатиму репліки, раз Альфонса немає.
Завжди закоханий, завжди якась плутанина.
Я зроблю фільм під назвою "Плутанина любові".
- Добрий день! - Ідіть, пообідаємо разом!
- Альфонс досі в ліжку. - Жулі, текст!
Твої батьки запрошують.
Гаразд, ідемо.
Непогано. Знято. Ще один дубль.
Ідіть побідаємо разом!
Альфонс ще спав.
Не "спав", а "в ліжку"!
Твої батьки кличуть.
Я знаю, що ти там, відчини мені. Усі тебе шукають.
Ніхто мене не шукає.
Северін вирушає сьогодні в Італію, а потім Жулі.
Я не хочу нікого бачити!
Актор, який мріяв усе своє життя зіграти Гамлета, нарешті...
зумів потрапити у спектакль.
Але грав він настільки погано, що кожного вечора чув свист.
Одного вечора у нього увірвався терпець.
Він зупинився посеред монологу "to be or not to be"...
повернувся обличчям до глядачів і сказав...
Це не я написав це лайно.
Нарешті шампанське!
"Памела" ще не закінчена!
Мені так сумно їхати.
А ось ви, жінконенависники, ідіть сюди!
Ну, ближче до Северін.
Що ви тут робите на самоті?
Вам сумно, ви закоханий? Муки кохання?
Це неможливо, це клієнт готелю.
Ну тоді...
Ідіть сюди, мсьє клієнт, до нас.
Це знімальна група відзначає від'їзд...
я вас відрекомендую.
Я хочу поговорити з тобою.
Я думаю, що слід покликати Альфонса.
Він замкнувся у своїй кімнаті і страждає над своїми душевними муками.
Ти надто сувора.
Я давно така.
- Отже, я йду. - Я повертаюся.
Іди сюди, подивимося фотографії.
Вони прекрасні! Ой, жах, виявляється!
Наше життя смішне.
Ми зустрічаємося, працюємо разом...
ми любимо, а потім...
немає часу, щоб взяти щось...
чого уже немає, розумієш?
Це незвичайна жінка, Северін.
У фільмі, який ми знімали в Італії...
вона була приголомшлива, режисер безупиннно говорив:
"Вона краща, ніж 12".
Тому я охрестив її "12 з половиною".
Ти бачила Альфонса?
Він не хоче виходити. Він замкнувся у своїй кімнаті.
Северін...
Ніхто не хоче дати мені 10000 франків, щоб я пішов у бордель?
Альфонсе, ходімо...
Повернися у свій номер, перечитай сценарій...
трохи попрацюй і постарайся заснути.
Завтра робота, а робота важливіша.
Не будь дурним.
Ти дуже хороший актор, робота йде добре.
Особисте життя в усіх кульгає.
Фільми гармонійніші, ніж життя.
У них немає застійних часів.
Фільми рухаються, як нічні поїзди.
Такі люди, як ти, як я...
створені, щоб бути щасливими, працюючи в кіно.
Я розраховую на тебе.
Який костюм я виберу для свята в суботу?
З'єднайте, будь ласка 227 і 415.
Жулі, це Альфонс.
Я піду, піду цієї ночі.
Я кажу вам це, бо ви були зі мною щирою. Феррану я нічого не казав.
Я повинна з вами поговорити, чекайте.
До побачення і дякую.
Чекайте мене!
Що це за історія? Ви ж нікуди не поїдете?
Я піду. Покину все це.
Ви залишитеся і закінчите фільм.
У такому стані я не можу працювати.
Фізично я не можу.
Ви вважаєте, це нормально?
Коли хтось припиняє тебе любити і зникає з твого життя?
Це означає, що все було фальшиве, все було огидне.
Я знаю, що ви відчуваєте. Це боляче.
Я думаю, що Ліліан любить вас в будь-якому випадку.
Ви трохи егоїстичні.
Ви знаєте, що дуже важко...
жити з актором людині, яка не належить кінематографу.
І піти з першим ліпшим, з цим англійським каскадером!
Обережніше, я теж англійка.
Я добре знаю їх, цих каскадерів.
Не треба бурхливої уяви, щоб здогадатися, що станеться.
Спочатку він втягне її в свою роботу.
Потім він втомиться. Вона буде почуватися самотньо в Лондоні.
Б'юся об заклад, через два тижні вона повернеться.
- Ви так думаєте? - Так.
Навіть якщо вона повернеться, все скінчено. Краще я страждатиму.
Я виявив щось жахливе...
що ми можемо любити, любити до смерті...
того, хто нас мучить...
ненавидить кожен наш жест, кожне слово, кожну думку.
Хто вона така, щоб з тебе знущатися?
Навіть якщо ви думаєте, що ви зробили помилку...
ніколи не треба соромитися, що ви любили когось.
Якщо ж ви будете погано говорити про Ліліан, то вийде, що ви принижуєте самі себе.
Ви, можливо, маєте рацію.
Дівчата і я - це завжди закінчувалося катастрофою.
Я думав, жінки магічні.
Вони не магічні, або тоді й чоловіки магічні.
Усі магічні, або ніхто не магічний.
Ферран помиляється. Життя важливіше, ніж кіно.
Я повинен йти, дякую вам за все.
Не будьте дурним.
Ви залишитеся і закінчите роботу.
Годинник іде?
6:00, твоїм клієнтам час пити каву.
Ти не бачила Жулі?
Я шукаю Ляжва.
Знаєш, чого він натворив?
Він вирішив, що сцена знята, і відправив костюми в Париж.
Ти на ногах з третьої години.
Я провела ніч в аеропорту, щоб повернути костюми...
інакше сьогодні зйомок не було б.
Де можна знайти Жулі?
А ти не дивилася в її кімнаті?
Вона не спала там, ліжко не зім'яте.
З цим фільмом усі божеволіють.
- Котра зараз година? - Шоста.
- Куди ти? - На роботу.
Можеш поспати ще дві години. Я завела будильник.
Залишся зі мною.
Я не можу.
Я повинна йти на макіяж, робити зачіску.
Чекай!
Поцілуй мене.
Не забудь...
після зйомок ми кудись підемо. Удвох.
Спи.
Алло, доктор Нельсон? Це Альфонс.
Я маю вам дещо сказати.
Я люблю вашу дружину, я спав із нею, відпустіть її!
Жулі, до телефона.
Я думаю, що це твій чоловік.
- У мене рахунок витрат. - Зарано.
Наступного разу буде надто пізно.
Ви шукали скрізь? Його немає в номері?
Я оголошую, що Альфонс зник.
Ви думаєте, він міг повернутися в Париж?
Є літак о 8.50 і ще о 10.10.
Зателефонуйте в аеропорт.
Ти телефонуй, а й поспішу в аеропорт.
Якщо вийде, я поверну його негайно.
- У нас великі проблеми. - Я знаю, Альфонс зник.
Я говорю про Жулі. Нервовий зрив.
Вона замкнулася в гримерці, не хоче ні з ким розмовляти.
Чути плач з-за дверей.
Тільки б не було рецидиву!
Подивимося.
Тут Оділь.
Їй дзвонили, то був доктор Нельсон.
Вона попросила мене вийти і замкнулася.
Це я, відчини двері.
Відчиніть нам, ми ваші друзі.
Це Бертран, ваш продюсер, я хочу вам допомогти.
Замовкніть.
Тільки б вона не наробила дурниць.
- Вам вдалося з нею поговорити? - Вона не хоче відчиняти.
Чути, як вона плаче за дверима.
Вона не впускає нас, а відчиняє двері для Стейсі!
Вона подумала, що вагітна жінка зрозуміє краще.
Ми шукали Альфонса всюди: в готелі, в аеропорту і не знайшли.
Жулі не ночувала у своїй кімнаті.
Альфонс зник, лікар телефонує з іншої країни.
Не треба довго думати, щоб здогадатися!
Чим же став цей кінематограф...
якщо всі сплять з усіма і всі брешуть!
Думаєте, це нормально? Та ваше кіно...
нестерпне! Я зневажаю кіно!
Досить. Заберіть свою дружину, нехай заспокоїться в іншому місці!
Ця жінка помиляється.
Коли ти всередині професії, тобі видніше, ніж тим, хто зовні...
але усім і всюди керує любов!
Вона вимагає кулю з масла.
Це селянське масло.
Але що з нею? Вона божевільна чи що?
Вона плаче. Вона припинить, якщо їй принести кулю з масла.
Ви знайдете кулю з масла.
Це виключено, цього в сценарії немає!
Це якісь примхи, так негарно.
Кіно - це велика сім'я.
Атріди теж були великою сім'єю.
Я займуся кулею з масла.
Це іще пощастило.
Я знаю більш дорогі забаганки!
Була австрійська актриса...
Геді Ламарр, яка була однією з королев Голлівуду.
Вона засумувала за рідним дощовим Тіролем...
що довелося в її дворі в Каліфорнії встановити...
машину для створення дощу.
Тому куля з масла...
Ви допоможете мені. Це все, що я знайшов.
- Це не куля з масла! - Ну, ми ж не в Приморських Альпах.
Візьмемо ці чотири пачки, зліпимо їх докупи...
загорнемо їх в марлю і виглядатиме, як куля з масла!
Як ви думаєте?
Треба, щоб їй сподобалося. Якось зліпимо!
- Я знайшов Альфонса. - Де?
Ви ніколи не повірите. У всякому разі я його приведу.
Ви тут! Я вас шукав.
Ми зробили кулю з масла. Але я її не понесу.
Ні, я як шеф-кухар у "Правилах гри":
"Я згоден, але ніяких дивацтв".
Ось те, що ви просили.
О, це несправжнє.
Пробачте мене. Мені соромно.
Буде краще, якщо ви залишите мене на мить.
Я знаю, що це непрофесійно.
Я не повинна бути такою, всі чекають мене.
Усе гаразд, Жулі, ми можемо трохи почекати...
ми змінимо план роботи.
Я не хочу, щоб міняли план роботи через мене.
Я повернуся. Одну мить.
Ви можете позичити мені свою хустку?
Я впевнена, що я виглядаю жахливо.
Чому Альфонс це зробив? Він нічого не зрозумів.
Альфонс - дитина, він повівся, як дитина.
Я досить бачив вашого чоловіка...
щоб зрозуміти, що він чудова людина.
Так, він чудова людина...
але ви не знаєте всього.
Коли у мене був нервовий зрив...
це було серйозне захворювання.
Він залишив свою дружину і дітей.
Він відмовився від своєї сім'ї. Із 20 років його життя було влаштоване.
Він зробив це для мене.
Він піклувався про мене повністю.
Він намагався зробити з мене відповідальну жінку.
Він очевидно почувається жахливо.
Коли він дізнається напевно, що трапилося...
він зрозуміє, забуде, все буде, як і раніше.
Ви так думаєте?
Навіть якщо ви маєте рацію, я не зможу забути.
Завдяки йому я відчуваю себе досить сильною, щоб змінити своє життя.
Я вирішила, я буду жити сама. Я втомилася приміряти маски.
Я піду з кіно.
Я знаю, що життя огидне.
Оскільки ми не можемо знімати, будемо тільки записувати деякі звуки.
- Як захочеш, Рене. - Оплески спочатку.
Він зараз шепоче.
Не говоріть про кіно.
Зараз оплески.
Гримерка Жулі - в першому коридорі праворуч.
Я подзвонила йому, і він погодився приїхати.
Я дійсно наробив дурниць.
Я побачу Жулі і я не знаю, що їй сказати.
- Думаєш, я повинен вибачитися? - Чим менше ти говоритимеш, тим краще.
Я добре подумав, я піду з кіно.
Це дуже хороша ідея. Піти з кіно.
Ви підете до Жулі в гримерку?
Передайте їй оце, це її новий діалог.
Їй потрібно вивчити.
Випий оце.
Я повинна працювати. Я від цього не засну?
Ні, це заспокоїть тебе, от і все.
Можна зробити вам макіяж?
Добре, Оділь. Зробимо супергарно.
Мсьє Ферран дав мені це. Це новий діалог.
Навіть якщо те, що ви говорите, правда, я не можу забути.
Я вирішила, що я буду жити сама.
Я знаю, що життя огидне.
Він не розгубиться!
Все гаразд, Жулі?
Ходімо, Жулі.
Я вирішила, що я буду жити сама. Я знаю, що життя огидне.
Ні, життя не огидне.
Знято! Повторимо, увага на руки.
Свічку отак тримати?
- Починаємо спочатку. - Швидко. Усім мовчати.
І цією рукою я гладжу вам щоку.
Ви можете зайняти свої місця.
Гаразд, вперед, Жулі.
Я вирішила, що буду жити сама.
Я знаю, що життя огидне.
Ні, життя не противне.
Знято! Це краще.
Александр загинув у машині.
Випадково. Повертаючись з аеропорту...
куди він приїхав, щоб забрати Крістіана.
Вантажівка врізалася в автомобіль.
Крістіан важко поранений, але з ним усе буде гаразд.
Александр помер...
дорогою в лікарню.
Похорон відбувся сьогодні вранці на кладовищі в Ніцці.
Ми чекаємо англійського страхового агента. Від нього залежить доля фільму.
Я завжди цього боявся і сталося:
зйомки припинилися через смерть актора.
З Александром зникне ціла епоха кінематографу.
Фільми зніматимуться на вулицях, без зірок і без сценаріїв.
Ми все більше зніматимемо фільмів на кшталт Знайомтеся, Памела.
Доброго ранку.
Ідіть обідати з нами!
Альфонс ще спав.
Не "спав", а "в ліжку"!
Твої батьки запрошують.
Гаразд ми прийдемо.
- Годиться? - Дуже добре, знято!
Чекайте мене, я приєднаюсь до вас.
Я боявся цієї аварії.
Я хотів дати йому водія.
Йому всюди було якось не по собі.
Він весь час біг. Весь час поспішав.
Він встигав всюди.
Він любив говорити, що живе теперішнім.
Весь час міняв місця.
Він помер, бо спізнився.
Можна сказати, що Александр помер від щедрості.
Це може бути правдою.
Потрібно закінчити цей фільм.
Все залежить від англійської страхової компанії.
Мсьє Йогансон подзвонив у Лондон о першій минулої ночі.
Це може бути й мови перезнімати сцени з іншим актором.
Залишається єдине рішення: спростити історію...
і закінчити фільм протягом 5 днів замість запланованих двох тижнів.
У цьому випадку страховка покриє все повністю.
5 днів!
Отже, треба спростити.
Від маскараду відмовляємося.
У цьому випадку сцена зі свічками більше не має ніякого сенсу.
Видаляємо, у ній немає необхідності. Історію можна розповісти без неї.
Лишається тільки важлива сцена, де Альфонс вбиває свого батька.
Це знімаємо на вулиці. Ми наймемо іншого замість Александра.
Але ж тоді всі побачать, що це не він, Альфонс повинен вистрілити йому в спину.
Чому ні? Альфонс уб'є свого батька з-за спини...
це буде набагато краще, набагато жорстокіше.
Чому б не зняти цю сцену на снігу?
Гаразд, Вальтер.
Робимо, як і минулого разу.
Але Альфонс набагато ближче до метро.
Проблема з револьвером, треба, щоб його було видно.
Ось мсьє, який буде дублером Александра.
Зробіть кілька кроків, щоб ми роздивилися.
Волосся трохи задовге.
Треба, щоб буле таке ж саме.
Отой мсьє буде дублером Александра.
Треба трохи підстригти його волосся, щоб був більше схожим.
Це той, якого ви хочете...
Якщо треба обирати, то беру оцей.
Займіть вихідні позиції дуже швидко.
Стартові позиції, як вказано.
Сніг, боюся, надто білий, надто чистий.
Не хвилюйтеся, я зроблю щось на зразок "брудний сніг".
Телеграма з Токіо. Мені пропонують фільм, я хочу погодитися.
"Перше кохання" Тургенєва, гарна історія.
Думаєте, фільм буде хороший?
Японка в ролі дівчини, а ти молодий француз. Годиться.
Я погоджуся, бо це в Токіо, за 20000 км від моїх неприємностей.
Який револьвер потрібен?
Мені цей більше подобається, краще виділятиметься на снігу.
Доктор Нельсон і Жулі чекають вас, щоб попрощатися.
- Вони зараз повертаються в Лондон? - В Австралію на 3 тижні.
Я зараз піду, потім зніматимемо.
Скоро побачимося в Парижі, коли будемо синхронізувати.
Нам треба поспішати до вечора.
- Щасти. - Вам теж.
Стриманіше.
Іди швидше.
Револьвер.
Втікай.
Втікай у центр площі.
Готово, дякую всім.
Привіт, Альфонсе. Ти повертаєшся?
Ні, я залишуся тут, відпочину.
Гарного відпочинку.
Моя машина у яру.
У мене є ще одна в Парижі. Але ти туди мене довезеш?
Підвезти тебе? Неможливо. У машині повно речей.
Я сам.
Янн, чекай мене.
Ми безробітні.
Помандруємо разом.
Я беру Оділь, буду знайомити з батьками.
Так, ми одружуємося!
Це сюрприз. Які потайні, я впевнений, що ніхто й не здогадувався.
Вона знала багатьох чоловіків. Я - мало жінок, разом ми - золота середина.
Бажаю вам щастя, вітаю.
Дякую, фільм чудовий.
- Я радий, що ти задоволений. - До побачення, діти, щасливої дороги.
Будьте обережні!
Ви хочете, щоб я сказав кілька слів про Александра?
Не зараз... Запитайте Бертрана, продюсера.
Він відмовився.
- Альфонс? - Він не хоче говорити про смерть.
Мені дуже шкода.
Я можу!
Зможеш?
- Хто це? - Реквізитор, я думаю.
Нелегко було зняти цей фільм?
Зйомки були нелегкі, шлях не встелений трояндами?
Зовсім ні, вони пройшли дуже добре!
Ми сподіваємося, що публіка...
із таким же задоволенням дивитиметься цей фільм, із яким ми його знімали.
переклад: Орися aka antusyrzhuk
переклад: Орися aka antusyrzhuk за участі Сяника
Більше на сайті http://cinemasterpiece.wordpress.com